Când eram copil,
obisnuiam să port un picior de iepure ca să am noroc.
Dar în Somalia, l-am dat la schimb pentru două beri Budweiser reci
si un număr mai vechi din revista Penthouse.
Auzi oamenii vorbind de ororile războiului tot timpul,
dar micul secret este,
dacă doar îl relatezi,
războiul are si partea lui bună.
Stiu, stiu, fac un sacrilegiu.
Dar fiind atât de aproape de moarte,
fiind atât de viu,
este o dependentă totală.
Dacă cineva va spune altceva, vă minte.
La naiba!
Stiu.
Lucrez cu Simon Hunt de nouă ani.
Lucrăm în echipă pentru reteaua stirilor de televiziune, relatând războaie
din El Salvador, "Desert Storm", până la câmpurile pline de morti din Bosnia.
Ne miscăm sau nu?
Da, ne miscăm.
As fi vrut să am o nenorocită de Quaalude.
Nu era nimeni mai nebun decât el.
Nu era nimeni atât de periculos,
atât de amuzant, ori atât de bun pe cât era el.
La naiba!
Chiar în cele mai groaznice momente.
La naiba!
Ai filmat ceva din asta?
Glumesti?
Ei bine, ce naiba facem aici, scriem pentru "Travel & Leisure"?
Suntem aici numai pentru un singur scop,
si anume de a filme niste imagini pentru stiri.
De aia o să te întorci în chestia aia si o să filmezi ceva.
Ridicol.
Mă tem că nu, băiete.
Bine. Filmează tu.
- Nu, filmează tu, la naiba. - Filmează tu, la naiba.
Nu stiu să folosesc nenorocita asta de cameră.
Să mă ia naiba.
Simon m-a făcut să am curajul pe care nici nu stiam că-l am.
Desigur, în anii petrecuti împreună, am fost împuscat de patru ori,
iar Simon nu a avut nici măcar o zgârietură.
Dar împreună am câstigat multe premii.
Lui Simon îi plăcea să spună
că premiile pentru stiri sunt ca hemoroizii:
În cele din urmă, fiecare fund capătă asa ceva.
Adevărul era că Simon era cel mai bun din bransă,
si toată lumea stia asta.
Îi păsa cel mai mult.
Avea cele mai bune subiecte.
Dar lucrurile au început să se schimbe în timpul iernii din 1994 din Bosnia.
Toată brutalitătile fără sens din toate războaiele la care fusesem
s-au cristalizat într-o perfectă iarnă tragică.
Si într-o zi, Simon a cedat nervos.
Cred că toată lumea cedează nervos o dată în viată:
în fata sefului,
în fata amantei...
în fata lumii...
Dar Simon a depăsit asta.
Iar eu am filmat totul,
înregistrând asta pentru ca fiecare jurnalist
ca să poată vedea de acum si până la nenorocita de eternitate.
Îi dăm legătura acum lui Simon Hunt în Bosnia, despre subiect.
Doi ani de război civil
au răvăsit această tară multietnică.
Armata sârbo-bosniacă a lui Boghanovic
continuă în încercarea sa de a lichida musulmanii bosnieci din această regiune,
astăzi atacând un alt sat care ar fi trebuit să fie protejat de U.N.
Simon, unii spun
că musulmanii bosnieci au atacat primii,
cauzând această ultimă luptă.
- Simon, unii spun... - Nu a fost o luptă, Franklin.
Nu a fost o luptă, a fost un măcel.
Ei bine, Simon, câtiva observatori U.N. au confirmat...
Despre cine vorbesti?
Vorbesti despre olandezi?
Olandezii?
Olandezii se îmbătau
cu militarii sârbi cu slibovită
la punctul de control, dimineată.
- Bine, multumesc, Simon Hunt... - Zone sigure?
Oamenii ăstia au fost măcelăriti!
Femeile au fost violate!
Copiii au fost ucisi!
Haide, Franklin!
Haide, nu te ascunde în chiloti.
- Suntem în direct, Simon. - Pot să se supere.
Tu si cu băietii de la editare puteti sterge partea asta din transmisie.
Târfe sperioase de televiziune.
Au fost multe momente deosebite în istoria televiziunii.
Ăsta nu a fost unul dintre ele.
După asta, totul s-a schimbat.
Simon, desigur, a fost retras.
Eu, pe de altă parte,
am receptat cealaltă parte a sulitei retelei.
Am fost promovat.
Cred că a fost o mică recompensă pentru că a trebuit să îndur
rusinea care a fost Simon Hunt
în toti anii ăstia.
Am fost trimis la New York si mi s-a oferit cea mai linistită slujbă din domeniu
Cameraman sef al lui Franklin Harris,
prezentatorul postului.
Deodată aveam ceea ce doreau toti ceilalti:
Vizite în capitalele lumii,
cine oficiale,
avioane de primă clasă.
Si am profitat de orice cadou care mi s-a oferit.
Simon avea parte de chestii mai tari.
- Mult mai tari. - Simon Hunt, partea de nord din Gaza.
A încercat pe la vreo sase posturi de televiziune,
slujbe care erau din ce în ce mai înjositoare...
Ce naiba faci?
Care se sfârseau de obicei prin demisia lui
sau prin concedierea lui pentru insubordonare.
Am o casetă super! O casetă super!
În cele din urmă a atins capătul carierei de jurnalist:
Apărând la un război de care nu îi păsa nimănui, cu exceptia lui.
500 $.
Accept 500.
Exclusivitate mondială.
Nu îmi datorezi 300 din Gaza?
E o viată de rahat.
Curând după asta, nu am mai auzit nimic de Simon.
Apoi a dispărut complet.
Erau zvonuri că fusese văzut
în anumite zone de război unde nu ai vrea nici măcar să zbori pe deasupra.
Povesti de genul ăsta.
Apoi încet...
povestile s-au oprit.
Eu?
Îmi lipsea actiunea?
Vroiam să mă întorc la măceluri si în nebunie?
La adrenalină si la erectia permanentă
care provine din teama de moarte si război?
Absolut deloc.
Asta era minciuna cu care trăiam.
- Ai grijă la minele de teren. - Ce?
Bine, nu a fost amuzant.
Nu, tocmai am citit că sunt
peste 500.000 de mine nedetonate în tara asta.
Stii, ultima dată când am fost aici,
era un lunetist pozitionat chiar acolo,
care trăgea după fundul meu.
Aniversarea de cinci ani. E un subiect bun.
Duck, ar trebui să vorbesti cu câteva din fostele tale contacte
si să lucrezi cu Benjamin.
Vreau să fac ceva despre reconciliere.
Stii tu, văduve de musulmani si sârbi, genul ăsta de lucruri.
- Da, d-le. Asa vom face. - Bine.
- Ai grijă la minele de teren. - Ce?
Bine, serios, nu este amuzant.
Prima însărcinare
din a produce ceva din ceva
despre care cunosti foarte putin,
ar putea fi foarte amuzant.
Da, Franklin si tata
s-au gândit că asta ar fi o bună primă misiune pentru mine.
Stii, să mă încălzesc.
Al cui copil esti?
Al vicepresedintelui postului.
Da...
Încerc să citesc tot ce pot,
dar războiul ăsta a fost complicat ca naiba.
A fost naiba.
Nu este nimic complicat în asta.
Uite ce a adus pisica...
Duck! - Jos!
Chiar ne onorează cu prezenta.
Si cu bugetul lui mare. Băuturile din partea postului.
Nu, nu e asa. Nu asculta nimic din ce zice.
Hei, omule.
Te-ai întors în transee alături de restul lumii?
- Brady, arăti bine. - Mă bucur să te văd, omule.
- Arăti ca naiba, amice. - La fel ca mama ta.
E din vina banilor si a femeilor. Îl distrug.
Două "Sarajevskas", te rog.
Scuzati-mă dacă îmi permit niste săpun.
Voi toti arătati de parcă ati avea nevoie de o baie.
Duck!
- Avem un oaspete deosebit în seara asta. - Care?
- Si este virgin. - Nu...
O să îl facem să si-o pună!
E prima ta dată si călătoresti cu Duck?
Sper că ti-ai adus vestă antiglont.
Ultimul începător care a călătorit cu el si-a pierdut un testicul.
E adevărat.
De aceea l-au trimis pe Duck înapoi la New York.
Atrage bombele asa cum rahatul atrage mustele.
- Jubileu, amice. - Jubileu.
Mă bucur să vă văd.
E o nebunie. NATO are 20.000 de soldati în trupele de mentinere a păcii
într-o tară de mărimea a jumătate din Kentucky,
si nu pot găsi niciunul din criminalii de război.
Nu e nicio sansă ca tara asta să îsi pună pe picioare economia
până nu începe să prindă pe unii dintre nenorocitii ăstia.
Până prind "Vulpea".
Ăsta ar fi un subiect bun.
Da? Cine e "Vulpea"?
Unde este cartea ăia despre războiul bosniac pe care o citeai?
Nu îmbătrâneste niciodată.
Nu e frumos.
Multumesc.
Doctor Dragoslav Boghanovic, "Vulpea",
este cel mai căutat criminal de război din Bosnia.
În timpul războiului, el a ordonat violarea si uciderea
a mii de musulmani nevinovati.
Există o recompensă de 5 milioane $ pe capul său arogant.
Da.
Toată lumea de la U.N.,
CIA, NATO,
precum si toti vânătorii de recompense, de aici si până la Chuck Norris
îl caută.
Cred că sărmanul băiat are nevoie repede de slibovită.
E bună.
Tărie.
Da? Cât de bună?
Să spunem astfel... Există o veche zicală bosniacă
care spune că atunci când o asemenea sticlă este pe masă,
Diavolul sta într-un colt si râde.
Stii la ce m-am gândit?
Dacă fiecare zi ar fi o sărbătoare la "Holiday Inn"...
- Nu e aia camera ta. - Stiu.
Atunci ce fac...
Ce fac de Crăciun?
Uite, omule... dacă nu te văd la micul dejun,
o să trimit o trupă de interventie NATO
să te caute.
Bine.
Noapte bună, Duck.
Hei, hei, hei!
Duck!
Dumnezeule!
- Bună, Duckie. - La naiba!
Simon.
Surpriză.
Ce naiba faci?
Vino aici.
Fac bine.
Pe aici...
E uimitor câte războaie de rahat găsesti
dacă le cauti.
- Dar esti în regulă? - Da, sigur. Da.
Am supravietuit.
Sper că nu te superi. Ti-am atacat barul.
Ti-am furat câteva sticle de vodcă.
Ce altceva e nou?
V-am urmărit astăzi când făceati reportajul pe pod.
Franklin nu arată asa de rău.
Si-a făcut vreo operatie estetică?
La ochi...
- Ne-ai urmărit? - Da. Da.
Da...
Speram că poate te conving
să-mi filmezi relatarea mâine de la ceremonie.
Stii, de dragul vremurilor trecute.
Da, sigur.
Stii, as putea economisi niste bani
dacă nu ar trebui să angajez un cameraman, asa că...
O să vând reportajul nemtilor sau jamaicanilor.
Da.
La naiba, Simon.
Stii, am vrut să încerc să te găsesc.
Nu-ti fă probleme din cauza asta.
Nu te îngrijora, Duck.
Am auzit zvonuri.
Toate sunt adevărate.
Am ceva, Duck.
Nu e vorba despre aniversare, am un subiect adevărat.
Ceva care mă poate readuce în prim-plan.
M-am gândit că poate esti interesat.
Nu este că nu as vrea...
Doar că...
Stii, as face orice pentru tine.
Dar mă întâlnesc cu o fată în Grecia poimâine,
si nu este o fată pe care pot să o amân. Întelegi?
Doar că e prost momentul.
Am o vacantă de trei săptămâni...
Uite, dar îti filmez mâine reportajul.
Uite, eu... trebuie să plec de aici.
Ce, deja?
Simon!
- Mă bucur că te-am văzut, Duck. - Simon!
Eliberarea porumbeilor albi reprezintă pacea în lume.
Pacea în special în Sarajevo si în Bosnia-hertegovina.
Simon Hunt.
Am crezut că ai murit.
Franklin.
Arăti bine.
Cu pielea bine întinsă.
Duck a spus că o să treci pe aici.
Nu mă deranjează dacă vrei să profiti de noi.
- Nu am resentimente. - Multumesc.
Multumesc, Franklin. Mărinimos ca întotdeauna.
Promit că nu o să încerc să-l fur pe Duckie.
Nu ti-l poti permite. La naiba, abia mi-l pot permite eu.
Benjamin, fă cunostintă cu Simon Hunt, o fostă vedetă a postului nostru.
Simon, Benjamin Strauss...
Benjamin, arăti destul de tânăr ca să fii fiul cuiva important.
Da. Al vicepresedintelui postului.
Stii, si eu am crezut că ai murit.
Ce?
Simon era cel mai bun corespondent al nostru
până a avut o izbucnire pe postul national.
Da. Nu, îmi amintesc.
Adică, am învătat despre asta la scoala de jurnalism.
Am transmis de la ceremonia de aniversare a cinci ani
pentru televiziunea jamaicană. Sunt Simon Hunt în Sarajevo.
Am transmis pentru televiziunea peruană,
Sunt Simon Hunt în Sarajevo.
Am transmis pentru televiziunea poloneză de stiri,
Sunt Simon Hunt în Sarajevo.
Sper că vreuna din televiziunile astea nenorocite să cumpere asta.
Si eu sper.
Verifică atlasul. Nu cred că au mai rămas tări.
Da, ei bine...
având în vedere ce atu am,
nu va conta prea mult.
Hei, du astea înapoi la hotel. Ne vedem acolo mai târziu.
În regulă, care-i subiectul?
Suni tu?
Pe cine?
Pe micuta ta grecoaică.
Pentru că subiectul e prea important să se irosească
dacă te urci în avion cu Franklin Fată Operată.
Te-ai înmuiat, Duckie.
Te-ai înmuiat de-a lungul anilor.
Esti ca un cal de curse care a fost dus la păsune.
Da, poti să încetezi, Simon.
Când o să stiu că esti pregătit să faci jurnalism adevărat,
în loc să fii scama acelui prezentator, cum te-au făcut,
o să-ti spun despre ce este vorba, bine?
Care e subiectul, nenorocitule?
E bun.
E foarte bun.
Care?
Stii "Vulpea"?
Nemernicul încrezut care e responsabil de toate astea?
Da.
Stiu unde se ascunde.
Deci sursa asta bună a ta stie unde se ascunde,
asa de simplu?
Da. Corect.
Si o să-l găsim si o să-i luăm un interviu.
Corect.
Să ajungem acolo unde niciun vânător de recompense
ori marina americană nu a ajuns.
Corect.
Ai înnebunit complet.
Bine. Ce zici de paza de corp cu care călătoreste, Simon?
Te-ai gândit la asta?
Da. Se spune că are 20 de paznici înarmati cu el tot timpul.
Da? Ei bine, eu am auzit de 50.
- 50? - 50.
Poate.
De fapt, unii oameni cred că nu are niciunul.
Oamenii prosti.
Nu contează.
Se asteaptă la trupele NATO, nu la doi nebuni într-o masină.
Putem ajunge la el.
Stiu orasul.
- Am indicatii. - Ai indicatii?
Ce, ti-a zis cineva: "Fă la stânga la primul Quickie-Mart"?
Nu cred că au Quickie-Mart în Bosnia, Duckie.
Bine, Simon. Sursa asta tare a ta...
De unde stii că poti avea încredere în ea?
E reală.
A spus că se ascunde în muntii din Celibici,
chiar la granita cu Muntenegru.
Dacă face un pas peste granită, NATO nu îl poate prinde.
Nu, nu, nu.
- S-au publicat zvonurile astea... - E acolo. E în munti.
E acolo! E...
Este la o oră jumătate de mers pe un drum neasfaltat.
Este înconjurat de sustinătorii sârbilor bosniaci
care o să-l protejeze...
cu orice pret.
Este grozav!
Plecăm mâine dimineată la prima oră.
Dacă ai putea să mă vezi în bikini ăstia, Duck, nu ai face asta.
Haide... Haide, iubito...
Uite... îti promit ca o să fie doar două zile în plus, bine?
Ei bine, pot să astept.
Dar nu stiu cât timp.
Mă torturezi.
Si tu mă torturezi.
Asa că suntem chit.
Alo? Alo?
Cred că sunt un idiot nenorocit.
Hei, stiu că sunt nou, începător si subiect de glumă pentru tine,
dar am absolvit Harvardul, bine?
Stiu că se pregăteste ceva.
Nu am nici cea mai vagă idee despre ce vorbesti.
Haide... Tu si cu Simon, urmăriti un subiect.
Eu si cu Simon doar pierdem vremea.
Am văzut-o pe prietena ta când a trecut pe la birou acum două săptămâni.
Este cea mai tare.
Nu o lasi în Grecia doar ca să pierzi vremea.
Mi-ai ascultat conversatia?
Nu.
Nu, a fost...
Nu, termenul oficial este "tras cu urechea", bine?
Nemernicule.
Uite, stiu că pregătiti ceva, bine?
Vreau si eu.
Las-o baltă. Nu e niciun subiect.
Am fost la Harvard, bine? Stiu că este un subiect.
Ce tot vorbesti de chestia asta cu Harvard?
Stii, m-am întâlnit cu o fată de la Harvard odată,
si nu era prea inteligentă.
Uite, tata este un nemernic fără suflet,
care crede că sunt moale si slab
si că nu am stofă pentru genul ăsta de slujbă.
În niciun caz nu o să-i dovedesc că are dreptate
lăsându-te să faci un reportaj grozav fără mine.
De unde stii că este asa de grozav?
Pierzi vremea cu un tip
care s-a făcut de râs pe postul national de televiziune
si e la capătul de jos al carierei.
Dacă subiectul nu ar fi bun, nu ai face asta.
Uită-te la tine.
Micutul Mike-al naibii-Wallace.
Bine.
Dar lui Simon nu o să-i placă asta.
Da?
Ei bine, nici mie nu o să-mi placă de Simon.
Vezi... seful pazei sale de corp
este un psihopat pe nume Srdjan.
Îi plăcea cu adevărat
să violeze si să mutileze fete musulmane foarte tinere
atunci când curăta etnic orasele.
- Iisuse. - Nu asta e partea cea mai bună.
La naiba, partea bună, Benjamin, e că acest Srdjan,
tipul care se ocupă de protectia "Vulpii",
are un tatuaj pe frunte cu litere chirilice:
"Eram mort în ziua în care m-am născut".
Vă învată asemenea rahaturi la Harvard?
Acum, o să mergem chiar în inima nebuniei Balcanilor,
în teritoriul sârb.
Republica Srpska.
Este teritoriul din spate,
unde vei fi ucis dacă încerci să îl rănesti pe Boghanovic,
la fel de usor precum cineva ucide un tântar.
"Vulpea" este Dumnezeul lor.
Oamenii îsi protejează Dumnezeul.
Acum, dacă mai esti interesat...
plecăm în 20 de minute.
Haide să plecăm să găsim niste criminali de război.
# acum 20, 24 de ore #
# vroiam... vroiam să fiu #
# vroiam să fiu sedat #
Hei, Benjamin, stii ce e asta pe lângă care trecem?
Da, arată ca un telescaun.
Olimpiada de iarnă din '84 s-a tinut chiar aici în Sarajevo.
Opt ani mai târziu, "Vulpea" a folosit zona asta ca bază pentru tintasii săi de elită.
Au câstigat medalia de aur, cu coronită.
Cei mai buni dintre toti nemernicii.
O să cânti la chestia ăia până în Muntenegru?
Da. Lui Simon nu i-a plăcut niciodată cum cânt eu la chitară.
Serios?
Nici eu nu pot să spun că mie îmi place.
Deci asa va fi, nu?
# 20, 20, 24 de ore pe zi #
- Bine. Foarte amuzant. - # Vreau să cânt la chestia asta #
Deci care este planul vostru?
Aveti vreo întâlnire când ajungeti în oras?
Nu. Nu am mai fost niciodată acolo.
O să încep doar să bat la usi.
Vedeti asta? Semnele sunt cu litere chirilice acum.
Am intrat în Srpska.
Asa de repede?
La zece minute de Sarajevo,
si suntem în tinutul laptelui si al mierii, al violurilor si jefuirilor.
- O să fim în regulă? - Cine naiba stie?
Dar 5 milioane $ sunt 5 milioane $ si nu opresc.
5 milioane $?
Recompensa.
3 sunt pentru mine.
Restul sunt pentru voi ca să îi împărtiti cum vreti.
Stai, stai, stai. Recompensă?
Nu te gândesti să îl capturezi, nu-i asa?
Poate se gândeste, dar nu o să se întâmple asta.
- Nu fi atât de sigur. - Nu fi atât de prost.
După ce se termină interviul, totul este aranjat, prieteni.
Stai. Duck, asta e o nebunie.
Nu îl sprijini în chestia asta, nu?
Odată în Rwanda,
Simon a hotărât că o să-l asasineze pe liderul grupului etnic Hutu
si să pună capăt războiului.
Trei zile mai târziu, era în Maroc
făcându-i-se un masaj de către o târfă pe nume Gladys.
Simon are toanele sale, dar în asta eu nu îl sprijin.
Asta nu este o toană.
Stii ce înseamnă asta pentru mine.
Bine, suntem jurnalisti. Nu putem face asta.
Este... Este lipsit de etică si... si o nebunie.
Va fi o plăcere să îl prind personal.
De către noi singuri. Nu avem nici măcar arme.
Dacă ti-as da o armă, ai stii să o folosesti?
Nu.
Atunci de ce naibii te mai plângi?
Ti-am spus eu.
În momentul în care ai început să bei tăria aia bosniacă,
Diavolul sta într-un colt si râde.
Bine tintit.
A fost una dificilă.
Nu destul de dificilă.
Pădurile astea stiu când este sânge în aer.
Stim măcar ceva concret, băieti?
Amicul meu de la Newsweek a spus
că îi este atât de frică să nu fie prins
încât si-a lăsat părul să-i crească si are o barbă ortodoxă.
Amuzant. Pentru că am auzit că de fapt s-a ras în cap.
Este complet chel.
Ceea ce stim sigur este că "Vulpea" călătoreste cu un convoi de masini oranj.
Bine? Asa că ar trebui să ne uităm după ele.
Asta e amuzant, Simon. Eu am auzit că merge
cu un vehicul de deminare furat de la U.N.
Ei bine, atunci ar trebui să ne uităm si după asa ceva.
Da, este grozav.
Sunt numai 1.000 de vehicule de deminare ale U.N. în tara asta.
De ce să nu le oprim pe fiecare?
"Hei, cioc-cioc. E aici Vulpea? Nu?"
Bine, ar trebui să terminăm în, să zicem 9-12 ani.
Acum o secundă făcea pe el
de teamă să nu se întâlnească cu "Vulpea",
iar în următoarea secundă se plânge de faptul că probabil nu se va întâlni cu el.
Nu, nu mă... Nu mă plâng.
Glumesc.
Doctorul nu este chel.
Nu este disperat.
Si nu este în Celibici.
Este pretutindeni.
Stie totul.
Ascultă tot ceea ce spui.
Dacă ajungi aproape de "Vulpe",
dacă îl încoltesti,
atunci nici măcar Dumnezeu nu te mai poate ajuta.
Ce naiba a fost asta?
Un mic avertisment.
Da? Părea mai mult a fi o amenintare.
Da. Feriti-vă de ospătarii curiosi cu mândrie sârbă.
De fapt, a fost prima dată când m-am gândit
că poate Simon nu glumea pe seama noastră.
Da? De ce?
Pentru că tipul de acolo spunea că nu este în Celebici,
ceea ce înseamnă că probabil este de fapt în Celebici.
Asa este. Doar dacă chiar nu este în Celebici.
Ei bine, si asta este o posibilitate.
- Iisuse! - La naiba!
Jos!
Tineti-vă.
Ce naiba a fost asta, omule?
Dumnezeule! Dumnezeule!
O să murim.
Fiecare persoană de aici stie exact ceea ce facem.
Tine-ti pantalonii uscati, Benjamin.
- Nu a avut legătură cu "Vulpea". - Ce naiba vrei să spui?
Este o traditie locală să împusti fiecare client?
Stai putin. Ăstia sunt banii mei?
Vrei să spui că sunt banii pe care i-am lăsat pe masă? Ăia sunt?
- Simon! - Vremurile sunt grele.
- Se mai întâmplă. Dă-mă în judecată. - Stai, stai, stai.
Ai furat banii pe care i-am lăsat pentru nota de plată?
- Aveam nevoie mai mare de ei. - Ai făcut să se tragă în noi pentru 20 $.
Nu stiam că urma să tragă în noi.
Incredibil!
Se trăgea mai mult când tu si Franklin
făceati reportaje despre noul cod fiscal al presedintelui?
- Du-te naibii. - Haide, Duckie...
Ti-a plăcut, nu-i asa?
Să gusti putin din ceea ce ai lăsat în urmă?
Să nu spui că nu ti-a plăcut.
Grămada aia de moloz era o moschee.
Acum în oras sunt numai sârbi bosnieci.
Nu a rămas niciun musulman.
"Curătenie etnică pentru protectia voastră".
Sună frumos, nu?
Este un motiv pentru care se spune că în Foca râul curge rosu...
Si nu din cauza vinului...
Ce scrie acolo cu caractere chirilice?
Scrie: "Nu îl atinge".
- Stati. Unde vă duceti? - La politie.
Avem nevoie să râdem bine.
Criminali de război?
Ne credeti sau nu, noi nici măcar nu avem o copie
a listei de inculpati.
- Nu aveti? - Nu.
Aveti voi o copie? As putea face un xerox după ea.
Miriam, copiatorul functionează?
Se spune că sunt mai multi care locuiesc chiar aici în Foca.
S-ar putea.
Din păcate, noi suntem aici ca să reformăm fortele de politie,
nu să vânăm criminali de război.
Dar nu ar trebui să îi vânati prea mult.
Adică, majoritatea sunt trecuti în cartea de telefon.
Asa cum am spus, nu suntem autorizati să arestăm criminalii de război.
- Sunteti politia internatională, nu-i asa? - Da.
Sub steagul Natiunilor Unite.
Credeam că U.N. îi caută pe criminalii de război.
Asa este. Agresiv.
Este o recompensă de 5 milioane $, stiati?
Dar ati spus că nu aveti lista de inculpati.
Nu o avem.
Gogosi?
Gogosi.
Venite de la Bonn.
Piata neagră.
Mie îmi plac cele cu ciocolată cu bomboane colorate.
Vedeti, U.N. îi caută pe criminalii de război,
nu fortele de politie U.N.
Nu, nu cei care chiar ar putea să-i prindă.
Ei bine, este un mod de a privi lucrurile.
Mie îmi sună ca o bătaie de joc obisnuită a U.N.
Aveti si lapte?
Uite, noi ne îndreptăm spre Celibici acum.
Ne-am gândit să ne oprim si să ne înregistrăm la voi,
în cazul că suntem ucisi sau ceva de genul ăsta.
Ei bine, considerati-vă înregistrati.
Miriam... fi drăgută si adu-mi un ceai.
Patru cubulete de zahăr.
Si un pahar de lapte.
Se stie ceva
de ce se petrece acum pe acolo?
Ei bine, e ceva.
Este a treia oară anul ăsta când ni s-a ordonat să stăm departe.
De Celibici?
Suspicios, nu-i asa?
Da.
Cine v-a ordonat?
Comanda U.N.
Ne-au ordonat să stăm departe patru - cinci zile.
Iisuse!
Au spus politiei să nu intre în Celebici.
Adică, chiar e acolo. Nu îmi vine să cred.
De ce le-ar fi spus să nu se ducă acolo?
Le-am spus să nu se ducă acolo,
pentru că nu doresc să intre într-un schimb de focuri.
Acum, serios...
Spuneti-mi adevărul.
Cine naiba sunteti voi?
Ti-am spus, suntem jurnalisti.
Jurnalisti?
Da. Aveti acreditările noastre de presă.
Da.
Foarte profesionist făcute.
Deci... sunteti niste jurnalisti care cred
că se pot apropia de cineva de care nu se poate apropia nimeni.
Da. Care este problema?
Înteleg.
Sunteti jurnalisti care urmăresc un subiect.
Ce, crezi că doar ne pretindem jurnalisti?
Vă place berea? Mie îmi place berea. Vouă vă place?
Să bem o bere.
Ca să se ducă acolo un grup de soldati U.N. este prea periculos.
Voi? Sigur, de ce nu?
Duceti-vă la Celibici.
Faceti lumii un serviciu.
Îmi pare rău, încă insinuezi că suntem vreo echipă de asasini a C.I.A.?
Îmi pare rău, încă insinuati că sunteti jurnalisti?
Uite...
Stiu niste lucruri.
Stiu cum merg lucrurile.
V-am asteptat.
Anumite lucruri trebuie să fie făcute în mod profesionist, nu-i asa?
Mi-au trebuit luni de zile...
Mi-au trebuit luni de zile să câstig încrederea anumitor oameni,
care în mod normal l-ar proteja pe "Vulpe".
Asa stiu că nu gresiti că el este în Celibici.
Ei bine, s-a publicat în presă.
La fel si horoscopurile. Credeti în ele?
- Vorbesti fără sens acum. - Stiu.
Sunt de la Natiunile Unite.
Adevărul este că Natiunile Unite...
La naiba, francezii, mai exact,
nu au niciun interes în a-l captura pe "Vulpe".
Ar fi fericiti dacă i-ar omorî pe toti musulmanii.
Le-ar economisi niste bani si energie.
John Major si englezii îl sustin pe "Vulpe",
desi nu ar admite asta niciodată public.
Iar americanii... Da, ei au încălcat armistitiul,
dar ceva sugerează că au făcut o întelegere secretă cu "Vulpea".
Dacă renuntă la putere,
ei nu îl vor aresta pentru crimele de război.
Cine stie ce este adevărat si ce nu? Întreaga chestie este murdară.
Dar, în timpuri murdare...
lucrurile murdare trebuie să fie făcute, nu-i asa?
O parte a guvernului spune că va face ceva, dar nu face nimic.
Ăstia suntem noi.
Cealaltă parte...
C.I.A...
oricine...
face altceva.
Adică, uitati-vă la voi.
Chiar credeti că păcăliti pe cineva?
Crede că suntem o echipă de asasini.
- Crede că suntem niste asasini nenorociti! - Da, asta nu poate fi bine.
Nu este ilegal să te dai drept ofiter C.I.A.?
Da, dar noi am negat asta.
Da, dar nu ne-a crezut.
E adevărat. Cu cât mai mult negăm noi,
cu atât mai mult nu ne credea.
Da, problema este că dacă erai de la C.I.A., ai fi negat.
Iar dacă nu erai, deasemenea ai fi negat.
De fapt, nu era departe de adevăr, stiti?
Adică, nu suntem de la C.I.A.,
dar putem face mult mai mult
decât să-l intervievăm.
Stai. Opreste-te.
- Simon. - Ce?
Nu te gândesti tot la tâmpenia asta cu capturarea?
Nu e o tâmpenie.
Nu e o tâmpenie, nu e un capriciu. În special acum.
În special de când Boris practic ne-a confirmat că se ascunde acolo.
Bine. Acum... Simon...
Am vrut să vin cu tine
să încercăm să ne apropiem de nenorocitul ăla psihopat
ca să încercăm să-l intervievăm.
Nu o să-l capturăm.
Adică, uită-te la noi.
Nu asta facem noi.
Mă cazez la hotelul ăla
în josul străzii.
O să fac un dus, o să-mi fac nevoile si o să iau un somnifer.
Mâine dimineată mă trezesc,
o să conduc până sus în munti la Celibici,
si o să găsesc "Vulpea".
Acum, esti binevenit să mi te alături, Duckie,
sau esti binevenit să te duci naibii.
E alegerea ta.
Si tu crezi că asta e o nebunie?
Adică, doar să încercăm să-i luăm un interviu e o nebunie.
Nu suntem mercenari.
Da, ei bine, se presupune că sunt în vacantă.
Si are sens motivul pentru care a izbucnit în direct.
E un nebun.
Da, Simon este un nebun,
dar izbucnirea să nu a fost degeaba.
Am văzut niste lucruri oribile în ziua aia.
Da, reporterii văd lucruri oribile tot timpul.
Asta fac ei.
Da.
Uite, am văzut caseta, bine? Era beat, intoxicat.
Si-a pierdut cumpătul.
Si l-a pierdut atunci si si-l pierde acum.
Erau două fete...
Pe nume Marda si Una.
Se spune că erau verisoare, dar...
Obisnuiam să pierdem vremea împreună din când în când.
Cine naiba stie de ce erau acolo.
Era război.
Oamenii nu aveau bani.
Oamenii făceau lucruri...
Tot ceea ce stiu este că...
ne-am distrat.
Erau prietenele noastre.
Undeva pe parcurs,
poate în al doilea sau al treilea an de război,
Simon si Marda, s-au îndrăgostit.
La naiba, se iubeau mult.
Simon... o plăcea.
Făcea orice pentru ea.
Indiferent cât de putini bani avea, îi dădea ei.
Nu au petrecut mult timp împreună.
Dar era război, cum puteau?
Simon, în felul lui nebunesc,
o iubea.
Sase luni mai târziu...
Sarajevo era sub asediu mai mult ca niciodată.
Nu mai auzisem nimic de Marda si de verisoara ei de mai multe luni.
Singurul lucru pe care îl stiam
era că Marda se întorsese în Polje
ca să-si ajute mama.
Apoi într-o zi am auzit de un incident serios în Polje,
si ne-am dus acolo să relatăm.
Ororile pe care le-am văzut...
Al naibii de inuman.
Nici eu si nici Simon nu am spus nimic,
stii, desi stiam amândoi
că Marda era din orasul ăla.
Ne-am pregătit să ne facem treaba,
să relatăm.
Inez,
Jasmine,
Amar,
Amin.
Nu?
Dar Aidan?
Dar Simon Junior?
Acolo era ea.
Cu 20 de minute înainte intrasem în direct.
Au împuscat-o în burtă de cinci ori.
Asa că să nu crezi tot ce ai învătat la scoala de jurnalism,
pentru că în război...
ceea ce vezi
si ceea ce s-a întâmplat cu adevărat,
sunt uneori două lucruri diferite.
Dumnezeule! Dumnezeule!
Simon!
Simon, nu! Nu! Nu!
Bine? Bine? Haide.
- Este în regulă. - Esti bine?
Asteaptă! Simon, nu! Asteaptă!
- Lasă-mă să mă duc! - Nu! Simon! Haide!
Nemernicule!
Nu! Nu! Nu!
Nu! Te rog, Simon.
Te rog.
Este în regulă.
La naiba.
La naiba, omule.
Stiu.
Ai grijă la minele de teren.
Bine, taci din gură.
Ai văzut asta?
Ce a fost asta? Stătea de pază?
Dumnezeule, Duck. Cred că chiar este aici.
Supraveghează fiecare masină care urcă în muntii ăstia.
Tineti-vă bine, băieti. Nu va fi o călătorie usoară.
Stai, asteaptă.
Stai, stai, stai.
În spate, în spate.
Ai înnebunit.
Corect.
Unde este comitetul de întâmpinare?
Fii multumit că nu sunt 50 de mitraliere îndreptate spre capetele noastre.
Ce ai să faci?
O să fac ceea ce ar face orice jurnalist bun
când ajunge într-un loc nou.
Ce? Ce anume?
O să găsesc un bar.
Bună ziua.
Mergem către Muntenegru.
Aveti slibovită făcută în casă?
Nu arată ca si când ar veni multi necunoscuti pe aici.
Continuă să zâmbesti. O să fii în regulă.
Cred că pestii l-ar plăcea.
Ce a spus?
A spus că esti destul de slab ca să fii folosit drept momeală.
- Da. E o glumă pescărească. - Da, nu. Am înteles.
Va fi plăcerea noastră să vă facem cinste cu un rând de tărie.
Duck, sper că ai bani.
Ce s-a întâmplat cu cei 20 $ pe care ti i-am dat ieri?
Trăiască Serbia!
Simon, păstrează-mi si mie.
Uite cum stă treaba...
Cum ar fi dacă un jurnalist, asa ca mine...
Cum ar fi dacă ar promite că l-ar descrie pe "Vulpe", asa cum îl cunoaste lumea?
Ca un erou.
Nu sunt de partea nimănui.
Spre deosebire de prietenii mei...
nu fac politică.
Ce spune?
Tocmai ne-a vândut.
- Multumesc, Simon. - Minunat.
Cu plăcere.
Caută cât vrei. "Vulpea" este invizibil.
Nu îl poate prinde nimeni.
Vreau doar...
să vorbesc cu el.
Si crezi că este aici?
În Celebici?
Mi-ati fi spus dacă ar fi fost aici?
Chiar crezi că ne-am vinde liderul
pentru un pahar de tărie ieftină?
Chiar crezi că locuitorii Republici Srpska sunt asa de slabi?
Noi nu mergem la universităti asa cum faceti voi.
Dar nu suntem prosti si nu ne place să fim bătaia nimănui de joc.
Nu ne batem joc de voi.
Pe naiba! Faceti asta în continuare.
Nu mă insulta prin a te preface că nu este asa.
Bine, nu vrem să avem probleme.
Stii de unde am animalele alea de pe pereti?
- Le-am împuscat. - Foarte bine.
O să plecăm acum.
Da, asa cred si eu.
- O singură întrebare înainte să plecăm. - Simon...
Ai vânat vreodată cu el?
Adică... are porecla pentru că îi place să vâneze vulpi.
Si tie, evident că îti place să vânezi vulpi.
Doar mă întrebam.
În război, am omorât oameni de genul tău.
Războiul s-a terminat.
Da, da, s-a terminat.
Asteaptă.
Ai vânat cu el?
- Pentru Dumnezeu, Simon! - Esti un nenorocit curajos.
Hei. Duck.
Duck, uite.
Esti ca prostii din Natiunile Unite
care întreabă împrejur, să vadă dacă vreunul dintre noi va vorbi.
Spune-le prietenilor tăi că nu stim nimic aici.
Apoi spune-le că si noi i-am pierdut pe cei dragi în război.
Nu doar musulmanii.
Spune-le asta.
O să mă asigur că vă întoarceti pe drum fără să fiti omorâti.
Cel putin o să mă străduiesc.
Cum adică i-ati văzut masinile?
În timp ce tu erai acolo un nemernic,
Benjamin le-a văzut prin usă.
Iisuse. În ce directie au plecat?
- Către munti. - Să mergem!
Urcati-vă în masină!
La naiba! La naiba!
Ce o să facem? O să-i împingem de pe drum?
- Nu stiu. - Oamenii ăstia sunt criminali, Simon!
- La naiba cu drumurile astea! - Simon.
Pustiul are dreptate.
La fel si scula mea.
Ce anume ai de gând să faci?
Sunt trei masini pline de oameni!
Da, o să sun Natiunile Unite, NATO sau pe altcineva.
- Fără telefoane. - De ce naiba?
- Nebunule! Era telefonul meu! - Fără telefoane!
Fără NATO! Fără U.N.! Nimeni!
Nu am încredere în nimeni!
- Dumnezeule. - La naiba.
Simon, jur că dacă faci vreo tâmpenie, o să te ucid eu.
- Salut. - Salut. Dati-vă jos din masină.
Nu, suntem turisti si ne îndreptam către Muntenegru.
Da, dati-vă jos din masină acum!
Dumnezeule! O să murim naibii!
- Stai calm. - Afară!
Faceti o greseală, pentru că noi doar treceam...
La pământ!
- Stai naibii la pământ! - Nu te panica.
- Taci naibii din gură. - Ce astepti? Haide.
- Nu, nimic. Bine. Bine. - Haide. Haide.
Afară. Afară. Si tu. Afară. Haide. Haide.
- Totul este o neîntelegere. - Taci naibii din gură!
La pământ! Acum!
- La pământ acum! - Bine, bine, bine.
Nu trebuie să vă faceti griji din pricina noastră. Suntem jurnalisti!
- Nu trebuie... - Taci din gură!
Simon?
Goran? La naiba!
La naiba. Nenorocitul de Simon Hunt!
Îl cunosti pe nenorocitul ăsta?
Sascha! Simon Hunt!
Goran, nebunule... Croat nenorocit!
- Ce mai faci? - Sunt bine, sunt bine.
- Eram aproape să te ucidem, omule. - Da? Nu zău?
Ascultă, să nu conduci niciodată pe drumurile noastre.
Dacă faci asta, sună-ne întâi. Bine?
Bine. În regulă. Promit. Promit.
Radeti la toate glumele lor.
Orice ati face, să nu vă uitati lung la pitic.
Ce pitic?
Sunt contrabandisti.
- Aduc lucruri din Croatia. - Bine.
- Simon! - Sascha!
- La naiba, mă uit lung la pitic. - Ei bine, opreste-te.
Unde naiba sunt banii mei?
O chitară foarte frumoasă. Este a ta. Haide.
Incredibil.
Da, e de două ori cât el.
Al naibii pitic lacom.
Ce?
O să ti-o plătesc.
O să vă răsplătesc pe amândoi.
Duck?
Bună, iubito.
Stai, abia te aud.
Costas, poti da mai încet casetofonul, te rog?
Unde esti?
Sunt bine.
Nu. Iubito, am întrebat unde esti.
Da... Sunt pe vasul lui Gaspar.
Cine este Gaspar?
Prietenul lui Costas si al Lolei. Nu, nu mai vreau sampanie.
Nu, vorbeste cu mine! Cine sunt Costas si Lola?
Uite, iubitule, abia te aud.
Legătura este îngrozitoare.
Când vii?
Ajung acolo mâine dimineată.
Cu primul zbor.
Bine. Ar fi bine să te grăbesti!
Georgio, nu! Mă gâdil!
Stai putin! Cine este Georgio?
- Nu poti să mă lovesti la fund asa. - Ce? Nu! Dă-mi-l pe Georgio la telefon!
Vreau să vorbesc cu Georgio!
Alo?
Dumnezeule!
Deci v-ati întâlnit cu piticul.
E mai bine decât să trecem peste el.
De unde stii?
Uite. Nu putem vorbi aici.
Nu stiam că vorbim.
Nu vorbim.
Ei bine, pare că vorbim.
Visegrad. Tunelul Dobran, diseară la ora 9.
Lucrurile se încing.
De ce intri mereu în camera mea?
Uite, momentan sunt între două locuinte...
Aveam nevoie să fac o baie.
Deci ce naiba ai de gând să faci, Simon?
Esti lefter.
Esti dator piticilor.
Am vise cu el, Duck.
Visez că îl prind.
Să îi sterg zâmbetul ăla arogant de pe fată.
Toată situatia mea nenorocită,
fiecare lucru rău care mi s-a întâmplat, e din cauza nemernicului ăluia.
Eram pe culmi înainte de război.
Stiu.
Eram o echipă a naibii de bună.
Cea mai bună.
Apoi totul s-a transformat în rahat.
Dacă îl găseam ar fi fost extraordinar.
Poate ar trebui să-ti suni sursa din nou.
Ce?
Nu există nicio sursă.
Am inventat întreaga poveste.
Esti incredibil!
Am auzit zvonuri că "Vulpea" ar fi în Celebici.
M-am gândit că dacă as avea o sursă, te-as fi convins să mi te alături, deci...
Stii, cred că sunt un complet idiot.
Nu, eu sunt un nemernic.
Nu, în tot timpul ăsta, îti băteai joc de viata mea din New York.
Glumind despre cum nu mai sunt omul care eram?
Să-ti împărtăsesc ceva, Simon. Nici tu mai esti cel care erai.
Esti foarte departe.
Usucă-ti scula si pleacă naibii din camera mea.
D-nă, vrei să...
Uite, încerc doar să îmi schimb...
Alo? Alo?
Da, am inventat asta.
- La naiba, Simon. - Nu ai gresit, stii?
Boris, tipul de la U.N., a crezut că suntem pe urmele lui.
- Da, ei bine, încă crede asta. - Ce vrei să spui?
Tocmai l-am văzut în hol,
vrea să se întâlnească cu echipa lui preferată de asasini C.I.A.
în tunelul din Visegrad în seara asta.
- A spus: "Lucrurile se încing". - A spus asta?
Da. Toată chestia este ridicolă.
De ce naiba nu mi-ai spus? Trebuie să mergem!
În ce moment o să se sară pe noi si o să fim ucisi?
Nu fac ceea ce fac.
Adică, evident fac asta, dar nu fac asta,
pentru că dacă as face asta, as putea intra în necazuri pentru că fac asta.
Ce naiba, Boris?
Da.
S-ar putea să vi se pară tânără si frumoasă,
dar v-ar tăia ouăle si le-ar vinde drept brelocuri
dacă crede că glumiti cu ea. Bine?
Boris?
Despre cine vorbesti?
Despre persoana cu care am vorbit în legătură cu misiunea voastră.
Mirjana.
O să vă conducă la "Vulpe".
Veniti.
Stati jos.
Stati.
Nu sunt prietena musulmanilor.
Chiar la începutul războiului, au răpit niste fete de la mine de la scoală.
Uite, a fost greu de ambele părti, bine?
Nu stii ce greu a fost până nu ai fost violat în grup timp de sapte ore.
- Unde este Boris? - Nu este vorba de dreptate.
Sunt si voi fi întotdeauna o sârboaică mândră.
E vorba despre bani.
Tata avea un sistem. Câstiga bani pentru noi.
Apoi oamenii lui Boghanovic au preluat controlul.
Vroiau ceea ce aveam noi.
Acum aduc petrol si tigări din Serbia.
Folosesc banii ăia ca să-l protejeze.
Dar l-au ucis pe tatăl meu.
Acum nu mai avem nimic.
Nu îmi place nimicul.
Dacă îi opriti, îmi voi recupera afacerile familiei.
Ce câstigăm noi?
Lucrul pentru care ati venit în Bosnia.
Cum o să facem asta?
Fostul meu prieten, este unul din paza lui de corp.
Midac.
E îndrăgostit de mine, mă sună în fiecare zi.
Nu mă mai interesează, dar încă vorbesc cu el,
pentru că stiu că într-o zi C.I.A. va veni la mine.
- Câti paznici are? - Zece.
- Noi suntem doar trei. - Trei dintre voi înseamnă 30 dintre ei.
Sunt grasi, lenesi, plictisiti si înnebuniti de viata de la tară.
Si stii locul exact în care se află?
Pot afla.
Dati-mi 1.000 de mărci.
O mie... Ai înnebunit?
Nu. Vreau un gest de bună credintă.
Buna mea credintă a dispărut, d-nă.
Risc totul vorbind cu voi.
Nu putem.
Am nevoie de asigurări că nu veti profita de mine.
Dacă nu sunteti seriosi, lăsati-o baltă.
Agentia are reguli stricte.
Nu suntem autorizati să efectuăm plăti.
Altii din Agentie sunt, dar noi nu.
Diviziile mai slabe, mai mici, pot efectua plăti.
Stii cu ce ne ocupăm noi.
Stii cine suntem.
Ne cunosti reputatia si precizia în realizarea scopurilor în întreaga lume.
Un singur glonte de al nostru poate pune capăt războaielor...
sau să le pornească.
Esti îngrijorată să nu te ucidă cineva,
dar ar trebui să te îngrijoreze mai mult cei trei oameni de aici
si reputatia pe care au adus-o cu ei.
O să facem ceea ce trebuie ca să ne atingem obiectivele.
În momentul ăsta, stai în calea noastră în atingerea acestor obiective.
Poti să ne ajuti si nu ne vei mai împiedica operatiunea.
Ne poti ignora si nu îti mai pot garanta siguranta.
Agentia este, îmi e teamă să spun, foarte serioasă în legătură cu astfel de lucruri.
Bine.
Mâine, când o să sune, o să aflu ceea ce trebuie să stim.
Bine.
Incredibil, Benji!
Nu credeam că poti face asa ceva!
E cea mai tare chestie pe care am văzut-o în viata mea.
Esti nebun.
Cred că e o mincinoasă si încearcă să ne joace pe degete,
dar e mai bine să ne convingem.
Nu stiu în ce ne-am băgat, d-lor,
dar îmi place.
Stii, când te gândesti la asta, întreaga chestie e ridicolă.
De ce?
As putea fi foarte bine de la C.I.A.
Nici măcar nu poti silabisi C.I.A.
Fiecare tip pe care îl cunosc de la C.I.A., arată exact ca mine.
Da, doar că arată mai bine.
În mod sigur nu arată ca mine.
Asta este chestia desteaptă.
C.I.A. ar avea pe cineva care nu arată a C.I.A.
Asta este...
Este exact ceea ce ar face.
- Ce? - Cred că suntem urmăriti.
- Ce? - Ce vrei să spui?
Ce parte din "Cred că suntem urmăriti" nu ai înteles-o?
Iisuse!
E după mine la fiecare viraj.
Cine ar putea fi?
- La naiba! - Nu putem opri.
Trebuie să ne întoarcem la Sarajevo.
Da. Serios?
Avem o problemă.
Stiti când am făcut la dreapta acolo?
Nu mergem către Sarajevo.
- Mergem către Prale. - La naiba!
De ce? Ce este Prale?
Cel mai rău loc posibil în care am putea merge.
E locul unde a locuit "Vulpea" în timpul războiului.
- Este teritoriu sârb. - La naiba!
- Iisuse
Care naiba e problema ta!?
- La naiba! - Bine, bine.
La naiba!
Accelerează! Accelerează!
Tineti-vă bine!
Cum de fiecare dată când sunt cu tine, Simon, îmi pun viata în primejdie?
Deoarece, vechiul meu prieten,
să-ti pui viata în primejdie, înseamnă de fapt să trăiesti.
Restul este televiziune.
Ai nevoie de mine ca să-ti reamintesc asta.
Trebuie să fim foarte atenti.
Nu vorbiti cu nimeni în hotel.
- Nu vorbiti la telefonul mobil. - Asta nu va fi o problemă.
Aveti încredere în mine, băieti. Aveti încredere.
Am intrat în ceva aici.
Oamenii sunt îngrijorati. Oamenii ne supraveghează.
Cine naiba este tipul ăsta? De ce naiba ne ascultă?
Nu ne ascultă nimeni!
Ce, trebuie să ne temem acum si de ajutoarele de la hotel?
Nu trebuie să avem încredere în nimeni.
Singura persoană în care nu am încredere esti tu.
Dormi în camera mea?
- Da. - Ei bine, distractie plăcută, copii.
Uite, Simon...
As minti dacă nu as spera ca asta să fie adevărat.
Dar nu suntem mai aproape de a-l prinde pe "Vulpe" ca ceilalti.
Adică, Boris e nebun.
Mirjana este o escroacă.
Iar tipul care ne-a urmărit pe drum, era un betiv,
sau prietenul tău pitic care vrea să se lupte cu noi.
Ce spuneai?
Trebuie să plecăm de aici.
- Nu te misca, la naiba! - Bine, bine!
Vroiati să îl găsiti pe "Vulpe"?
Ei bine, acum "Vulpea" vrea să vă găsească.
Este toporisca cu care ucid. Îti place?
Îti place?!
Îmi pare rău. Nu stiu ce spui, bine?
Îmi pare rău, nu înteleg! Nu vorbesc limba voastră!
Care dintre voi este conducătorul echipei?
Nu înteleg ce spui! Nu înteleg ce spui!
Duck! Duck! Nu înteleg ce spune!
Nu. Nu, nu, nu.
Nu suntem de la C.I.A.
Spune-mi cine este conducătorul echipei si doar el va muri. Altfel, vă omor pe toti
Îmi pare rău. Nu înteleg ce spui.
Nu suntem de la C.I.A! Suntem jurnalisti!
Nu, suntem jurnalisti!
Duck! Duck, ce spune?
Nu înteleg ce spui! Nu suntem de la C.I.A.!
Nu fă asta! Opreste-te! Opreste-te! Nu înteleg ce spui!
Opreste-te! Opreste-te!
Adevărul iese la iveală.
Este o uriasă neîntelegere.
Ce neîntelegere?
Noi stim totul.
În special când C.I.A. e aici.
Nu, noi nu suntem de la C.I.A.
Chiar nu suntem de la... La naiba!
De câteva săptămâni aud zvonuri că C.I.A. e aici.
Că C.I.A. a venit după mine.
Noi auzim totul.
Noi stim totul.
Asta e chestia. Nu suntem de la C.I.A.
Suntem doar jurnalisti.
Doar jurnalisti. Am venit...
Încercăm să-ti luăm un interviu.
Dar le-ati spus altora că sunteti de la C.I.A.
Nu! Nu, nu, nu am spus. Nu am spus nimic...
I-ati spus asta lui Boris.
Nu. Nu i-am spus. Nu i-am spus asta.
El a crezut asta.
Suntem într-adevăr jurnalisti.
Nu suntem aici să-ti facem rău.
Srdjan.
Omoară-l.
Nu, nu, nu!
Nu, te rog, nu fă asta!
Nu poti face asta.
- Alo? - Cred că glumesti...
"Vulpea"!
"Vulpea" s-a dus prin spate! A iesit prin spate!
Miscati-vă!
Băieti, miscati-vă!
Echipa de extractie 107, sunt baza Lima. Asteptati.
Uite, este o stire eveniment.
Suntem jurnalisti de stiri.
Vrem să coborâm din elicopter acum.
- Ai auzit vreodată de libertatea presei? - Nu în Bosnia, d-le, nu.
Bine. Jazzy, să pornim "pasărea" asta.
Stai. Unde mergem?
Hei, scuză-mă. L-ati prins?
Asta este o informatie clasificată.
Clasificată.
Corect. Clasificată.
Deci vreti să spuneti că nu l-ati prins?
Era chiar acolo!
Ce insinuezi?
Am fost la un centimetru de tip!
Era acolo!
V-am salvat viata. Asta a fost misiunea noastră.
Ai fost aproape să ratezi, nu crezi?
Noi ne-am făcut treaba. Acum voi trebuie să plecati naibii din tara asta.
Nu. Nu, cred că este un subiect foarte bun care trebuie spus în interiorul tării.
Am stat nas în nas cu cel mai căutat fugar din lume.
Să-ti spun ceva, d-le...
- Hunt. - D-le Hunt.
Esti norocos că nu te-am arestat
si nu te-am aruncat într-o gaură întunecată si fără iesiri.
Pentru ce să mă arestezi?
Să pretinzi că esti ofiter C.I.A. este o infractiune foarte gravă.
Iisuse! Nu am pretins că suntem cineva.
Prietenul vostru, Boris este într-un avion spre Uganda, unde se va stabili.
Înainte să fie dus în întunecata Africa,
ca să nu mai audă nimeni de el,
l-am întrebat despre mica voastră reprezentatie.
Dacă mai aud vreodată de tine,
C.I.A. va fi lângă tine ca un costum ieftin dintr-un depozit de costume.
O să fii arestat, încarcerat,
si sodomizat de un sârb urias, prost si cu o sculă mare
pentru tot restul zilelor tale amărâte.
Dacă nu te deranjează asta, dacă îti plac sculele uriase de sârbi,
si tot mai ai de gând să relatezi asta,
atunci prietenul tău Boris se va trezi mâncat
de un tigru, leu sau de o veverită,
ori de vreun alt animal pe care îl poti găsi în întunecata Africa.
Si va trebui să trăiesti cu asta.
Presupun că te pot cita cu remarca despre veverită.
Uite...
C.I.A.-ul are o parte luminoasă si una întunecată,
si mai există si una gri.
Noi facem lucrurile despre care oamenii nu trebuie să stie.
Este partea în care chiar negăm că existăm.
E partea din C.I.A. care a lucrat ultimele trei săptămâni în Bosnia în cazul "Vulpii".
La ce ati lucrat? Să-l lăsati să dispară?
Să te întreb ceva.
De ce crezi că C.I.A. ar vrea să lase să scape un criminal de război?
Să te întreb eu ceva.
În cinci ani, de ce C.I.A.,
Haga, natiunile Unite si NATO
nu au fost capabile să prindă un tip pe care noi l-am găsit în două zile,
dacă vroiau cu adevărat să-l găsească?
Vă dăm un bilet dus către casă.
Vă sugerez să-l folositi.
Nu o să vă mai salvăm fundurile.
Din acest moment, povestea este scrisă de altii.
Americanii, da, au încălcat armistitiul,
dar ceva sugerează că au făcut o întelegere secretă cu "Vulpea".
Dacă pleacă de la putere, nu o să-l aresteze pentru crime de război.
Ai mai zburat cu asa ceva vreodată?
Nu o să mai simti nimic la fund o săptămână.
- Minunat. - E drăgut că ne-au făcut bagajele.
Deci, ce o să facem?
Nu stiu. Du-te în Grecia cu Duck.
Mănâncă niste musaca cu el si cu prietena lui.
Duck?
Ce este?
L-au trimis pe Boris afară din tară,
pentru că încerca să-l prindă pe "Vulpe".
Pe noi ne trimit de aici pentru că l-am găsit.
Nu, el ne-a găsit. Suntem norocosi că încă mai avem capetele pe umeri.
Nu, parcă nu ar fi nimeni la conducerea locului ăstuia
care să vrea măcar să încerce să-l prindă pe nemernic.
Asta este gresit.
Da...
Ce vrei să spui?
Spun că nu putem pleca.
Cred că tocmai m-am udat...
În regulă.
Da.
Da, să îl prindem pe nemernic.
Bine, d-lor, încărcati-le. Suntem gata de plecare.
Pregătiti avionul pentru decolare.
În regulă... care e planul?
Fugim.
Să fugim? Ăsta e planul tău?
Da, să fugim.
Când eram copil, nu am visat niciodată
să fiu un erou.
Dar, asa cum spunea Boris, în vremuri murdare, treburile murdare trebuiesc făcute
Restul povestii, cred că este legendă.
V-as spune că este adevărată, dar nu m-ati crede oricum.
Mirjana a aflat unde se ascunde "Vulpea",
si ne-a dat ideea despre cum noi trei am putea să-l prindem.
Vedeti, nu te poti duce la vânătoare cu zece gărzi de corp.
E prea mult zgomot.
Sperie animalele.
Doctore?
Unde este restul echipei voastre?
Nu este nicio echipă, nenorocitule.
Suntem numai noi.
Vă dau cinci milioane $.
Dolari americani.
Luati-i. Sunt ai vostri.
Primim cinci milioane $ dacă te predăm.
Mă predati. După aia?
Le este mai frică de mine decât îmi este mie de ei.
Nu aveti curajul să mă ucideti.
Si nu aveti nici curajul să îmi acceptati banii.
Nu aveti nici curajul
să vedeti ce va face sau nu comunitatea internatională
cu mine.
Nu aveti nimic.
De aceea trebuie să schimbăm regulile.
Dacă puterea revine, nu înseamnă că poti pleca.
Nu o să plec niciodată.
M-am atasat chirurgical de tine.
Ăsta era orasul Mardei.
Este unul din putinele locuri în care musulmanii se pot întoarce.
Ei vor sti cel mai bine ce să facă cu el.
Împrumută-mi cu 50 $.
Ce? Tocmai am lăsat cinci milioane pe marginea drumului.
Vrei să împrumuti 50 $?
De fapt, dă-mi 100.
Stii, când toate astea
se vor transforma într-un morman de negări internationale si de minciuni,
poate o să vorbesti cu tatăl tău să îmi dea subiectul să relatez despre el.
Atunci o să ti-i pot da înapoi.
În regulă.
Ce vrei să faci?
Vrei să rămâi să relatezi despre subiect?
Dar tu?
Am o slujbă comodă în New York.
Prietena în Grecia.
Povestea...
Povestea va fi aici.
Să cânti ceva decent cu asta, bine?
Măcar o dată?
Simon, esti singurul tip pe care îl cunosc care ar împrumuta bani
ca să plătească o datorie pentru achitarea unei alte datorii.
De aia mă iubesti.
De aia te iubesc.
Subtitrare realizată de Avocatul31 avocatul31@yahoo.com
Teoretic, vânătoarea criminalilor de război în Bosnia continuă si astăzi.
Oricum, cei mai căutati doi oameni, Radovan Karadzic si Ratko Mladic,
continuă să sfideze S.U.A., Natiunile Unite Uniunea Europeană, NATO, Haga
precum si toată lumea civilizată care pretinde că îi caută.
De zece ani de când Radovan Karadzic se ascunde,
a publicat două cărti si o piesă de teatru.
Poate dacă comunitatea internatională deschide un teatru de vară...
Dar probabil sunt prea ocupati să "îl caute" pe Osama Bin Laden.
Au fost cinci jurnalisti, nu trei.
Patru dintre ei sunt arătati aici.
Desi seful politiei U.N. din Bosnia, politistul indian,
nu are o copie a listei inculpatilor sau un xerox care să functioneze,
gogosile sunt fictive.
Boris avea dreptate să fie paranoic. A fost într-adevăr transferat în Africa.
Din câte stim, nu a fost încă mâncat de veverite.
Există cu adevărat.
Cu exceptia bărbatului...
Ar trebui să stiti si ca S.U.A. a plătit câteva pagini
de publicitate în ziarele bosniece, ca să arate
că lumea este serioasă în legătură cu prinderea criminalilor de război.
Desigur, au publicat un număr care începe cu 800,
care poate fi apelat numai din America.